![Godzilla Minus One](https://hetnap.rs/files/articles/5/1/1/48511/_thumb/48511-godzilla-minus-one-22-home_jpg.jpg )
A kaidzsúfilmeket elsősorban Japánnal, azaz a japán populáris kultúrával azonosítjuk. A szigetország a nagy, városokat elpusztító szörnyetegekről készült mozik őshazája, ezért érdemes odafigyelni arra, amikor egy japán filmes úgy dönt, végre készít egy tisztességes Godzilla-történetet. Jamazaki Takasi pontosan ezt tette: a Godzilla Minus One végre elszakad az amerikai változatok sajátosságaitól, hogy egy, a szörny féktelen ámokfutásánál sokkal többről szóló filmet hozzon létre, melyben központi szerepet kap a II. világháború utáni, romok között tébláboló Japán létdrámája, a kamikazék kódexe, a becsület és az érzelmek. A Godzilla Minus One ráadásul egy őszinte, szép szerelmi történet is egyúttal, mely persze sajátosan japán — ahogyan maga Godzilla is.
A szörny először 1954-ben jelent meg a mozivásznon, Isiro Honda rendezésében. Az őshüllő-dinoszaurusz-szörny hibrid azóta szembeszállt már King Konggal, Mechagodzillával, emberekkel, repülőkkel és felhőkarcolókkal számos amerikai adaptációban, melyekkel Hudson folyót lehetne rekeszteni. Tavaly érkeztek meg az első hírek a Godzilla Minus One-ról, melyet sokáig sehogyan sem lehetett Szerbiában vagy Magyarországon legálisan megnézni. Most azonban szinte a semmiből felkerült a Netflixre, ráadásul magyar szinkronnal és felirattal.
Képek: imdb.com
Sikisima, a fiatal kamikazepilóta a II. világháború legvégén gyávaságból landol Odó szigetén, és azt hazudja, hogy gépe meghibásodott. Úgy érzi, nem akar már meghalni a semmiért a leigázott Japán végnapjaiban. Egyszer csak megjelenik a szigeten az akkor még kis túlzással bébi méretű Godzilla, aki rajta kívül majdnem az összes szerelővel végez. Mindezért ráadásul egy kicsit Sikisima is hibás, a többiek unszolására sem volt ugyanis képes repülője gépágyújában meghúzni a ravaszt. Ő megússza, majd hazakerül romos otthonába. A háborúnak vége, a fiút pedig nem múló lelkiismeret-furdalás és bűntudat gyötri: úgy érzi, túl sokszor verte át a halált. Hozzáköltözik egy hajléktalan nő, aki hozzá hasonlóan ugyancsak elveszítette a családját a bombázások során. A lány, Noriko nincs egyedül, hiszen az összedőlt házak között talál egy csecsemőt, akinek ő viseli gondját. A körülmények úgy alakítják, hogy a lelkileg megtört fiatalok egy családdá válnak — egyelőre intimitás, szerelem nélkül. Sikisima aknamentesítő munkába kezd a tengeren, s ezzel jól is keres. Néhány hónap múlva már úgy érzik, talpra tudnak állni. Azután egyszer csak Sikisima újra találkozik nemezisével: szemtanúja lesz az atomtámadások hatására megerősödött és gigantikus méretűre nőtt Godzilla pusztításának, aki hadihajókat tör ketté Japán partjai közelében, és úgy tűnik, éppen a Tokiói-öböl felé tart. A fiatalember személyes bosszúra vágyik. Úgy tűnik, saját életét is hajlandó feláldozni, hogy végre békére leljen.
A Godzilla Minus One egy több réteggel bíró, lebilincselő szörnyfilm, melyből többé-kevésbé szinte minden, a műfajra jellemző klisét sikerült kihagyni. A nézőktől függ, mit várnak el egy ilyen filmtől, de mindenki megnyugodhat, a Godzilla Minus One bővelkedik pusztításban és látványos vizuális effektusokban, akárcsak amerikai elődjei — ezért egyébként meg is kapta az idén az Oscar-díjat. A céltalan öldöklés és rombolás viszont inkább a háttérbe szorul, hogy annak helyét több csendes, melankolikus pillanat vegye át — ezért a karakterépítés is elsőrangú, őszintén aggódni kezdünk ezekért az emberekért, akik ráadásul egy tudományosan még többé-kevésbé igazolt módszert is találnak ki Godzilla elpusztítására. A mintegy kétórás játékidő fele az abszolút zúzásról szól, melynek ezúttal — enyhe spoiler — nem éppen Tokió lesz az áldozata. A másik fele inkább a világháborúból jelentős veszteségekkel kitántorgó Japán traumája. Fontos azonban újra kiemelni, hogy a Godzilla Minus One valóban nélkülözi az amerikai filmes stílusjegyeket. Azaz egy ízig-vérig japán produkció, melynek esetében érdemes figyelembe venni, hogy némi nyitottság szükséges hozzá, főként, ha kevés távol-keleti filmet néztünk eddig. A kaidzsú, azaz a japán szörnyfilmek műfajának rajongói számára kötelező darab, aki pedig az ős-Godzilla modern, de szellemiségében az eredetihez tökéletesen illeszkedő változatára kíváncsi, mindenképp adjon neki egy esélyt.