![Tábor, melyre Dél-Bánátban (is) nagy szükség van](https://hetnap.rs/files/articles/5/9/5/48595/_thumb/48595-2-nap-29-home_jpg.jpg )
Székelykevén június 23-a és 28-a között tartották meg az idei dél-bánsági tábort, mely ezúttal is sok fiatalt vonzott, több mint 70-en voltak. A Cyclo Camping and Hostel diákszálló nyújtott neki helyszínt, illetve az általános iskola termeiben oldották meg a különféle foglalkozásokat.
Életre szóló élmények
Az egyik szervező, Györfi Horváth Gizella elmondta, a dél-bánáti anyanyelvápoló, közösségépítő, hagyományőrző, népzenei és néptánctábort 2017-ben élesztették újra, és nagymértékben hozzájárul a megmaradásukhoz, az anyanyelv megőrzéséhez.
— A népzenét, néptáncot, népdalt meg kell kedveltetni a fiatalokkal már kiskorukban ahhoz, hogy később ne legyen számukra idegen, és megszeressék, valamint a legfontosabb cél mindig a közösségépítés. Ha már kisgyermekként megismerkednek, akkor utána van hova építeni a kapcsolati hálójukat, a barátságokat. Általában azok a barátságok, amelyek a táborban születnek, évekig tartanak, de talán lesz olyan is, amely egész életre kitart és megmarad. Szerintünk ez nagyon fontos, még akkor is, ha egy nap elmennek a nagyvilágba, és ott is lesznek ismerőseik, mert egy néhány alkalmat végigtáborozva közös élményeket gyűjtenek, melyek megmaradnak az emlékezetükben. Ezúttal már a Magyar Nemzeti Tanács is kiemelt jelentőségű eseményként kezeli a tábort, tehát a Bethlen Gábor Alapkezelő Zrt. mellett az MNT is támogatta, valamint tartományi támogatást is kaptunk. A Vajdasági Magyar Művelődési Szövetség a szervezésbe is besegített, és valójában az ő kezdeményezésük volt, hogy a dél-bánáti egyesületeket összefogva közösen szervezzük meg, hogy minél több gyereket be tudjunk vonni a táborba és az itteni foglalkozásokba — mesélte Gizella.
Vámosi Elizabeta, a diákszállás házigazdája elmondta, először adtak helyszínt, és először vettek részt egy ilyen tábor megszervezésében.
— Itt van a szállás a gyerekek nagy részének, az oktatók az apartmanokban vannak. A termet átadtuk a táncoktatásra, kezdetben ugyanis az iskola tornatermébe tervezték, de a nagy meleg miatt úgy döntöttünk, mégiscsak jobb lesz egy légkondicionált teremben. Az udvaron folynak a kézműves-foglalkozások, sátor alatt, illetve a diófa hűvösében. Szerdai napon volt Ringató foglalkozás is a piciknek, valamint a helyi óvodásokat is megszólítottuk, hogy jöjjenek be a gyermekjátékokra. A temerini Lukács Valéria és Imre dolgoztak a gyerekekkel, meg Erdélyi Lenke, aki a Ringató egyik foglalkoztatója — hallottuk az egyik házigazdától.
Az identitástudat erősítése
A hertelendyfalvi Kemény Mária népdaloktatóként először volt jelen táborban, és mint mondta, ez elég nagy kihívás volt számára.
— Nagyon örültem ennek a tábornak, készültem rá lelkileg is, és nagyon boldog vagyok, hogy itt lehetek. Amikor megtudtam, hogy a kicsikkel kell foglalkoznom, akkor egy kicsit elgondolkodtam azon, hogyan is lesz ez, mert én soha nem tanítottam ezt a korosztályt. De most már hálás vagyok, mert a gyerekek nagyon aranyosak, ügyesek, gyorsan megtanulják a dalok szövegét. Sok kérdésük is van, ezért néha többet beszélgetünk, mint énekelünk.
A fiatalok úgy vélekedtek, hogy nagyon jó a hangulata a tábornak.
— Sokan összegyűltünk, és ez Dél-Bánát meg Székelykeve szempontjából is meglepő. Van ének, tánc, kézművesség, több csoportban, külön a kicsiknek és a nagyoknak, az oktatóink is kiválóak. Bizonyára mindenki megtanul valami újat, és sok mindent hazavisz innen magával. Beosztjuk az időnket, mindenre jut bőven, ezért vannak, akik több foglalkozást is bevállaltak, hangszeren is játszanak, táncolnak, énekelnek — mesélte két táborozó, Papp Lea és Kovács Tibor.
A Kosnás házaspár, Andrea és Árpád Magyarországról érkeztek, és a haladó néptáncosokat oktatták.
— Szép számban gyűltek össze a gyerekek, és mi ennek nagyon örülünk. 36 fővel dolgozunk egy csoportban, ami magyarországi viszonylatban is szépnek minősül. Az is jó, hogy sok településről érkeztek a résztvevők. A felkérés alapján mi bukovinai székely táncokat tanítunk. Ez külön öröm nekem, hiszen van személyes kötődésem is e faluhoz, az én dédapám ugyanis itt, Székelykevén született. Ezért egy kicsit úgy érzem, hogy hazajöttünk, a tánccal is, illetve földrajzi értelemben is — emelte ki Kosnás Árpád.
— Úgy látom, hogy azt a felelősséget, amelyet ez a tábor rájuk ruház, a fiatalok méltósággal és büszkén viselik, hiszen ők is érzik, hogy ez egy rendkívüli dolog, és hogy ennek ők nemcsak szereplői, hanem valamilyen szinten szervezői, lebonyolítói is. Ez külön öröm nekik, és úgy vélem, hogy ez egy plusztartást ad, és az identitástudatuk erősödésében is fontos lesz — hangsúlyozta Kosnás Andrea.
Megtelt a falu fiatalokkal
Krizbai Hajnalka Versecről hozta a gyermekeket, és örömmel nyugtázta, hogy sok év után újraindították a dél-bánáti tábort, mely korábban mintegy huszonhét évig működött, majd különféle okok miatt megszakadt. Ez az egy hét bizonyítja azt, hogy ilyen rendezvényre itt, Dél-Bánátban égető szükség van.
— A fiatalok között barátság szövődik, játszanak, az egész napjuk ki van töltve. Tesznek valamit annak érdekében, hogy az anyanyelvük ne csorbuljon, illetve valamennyire megtartsák az anyanyelvüket, mert ebben a táborban nagyon sok olyan gyerek van, aki kétnyelvű. Én büszke vagyok azokra, akik egyformán beszélik a magyar és a szerb nyelvet, mert ez az apa és az anya nyelve. Sajnos itt ez a valóság. Nem házasodhatnak csak a magyarok a magyarokkal, keveredik a népség, és amilyen nagy szükségünk van óvodákra, iskolákra és művelődési házakra, olyan nagyon nagy szükségünk van arra is, hogy évente legalább kétszer találkozzunk. Versecről hat résztvevő van. Ezek a gyerekek mind vegyes házasságban születtek, de olyan lelkesen csinálják a programot, nagyon jól beleilleszkedtek. Amikor elhangzik egy-egy szó, melyet nem értenek, akkor odaszaladnak hozzám, hogy ez most mit jelent. Este a szülők megkérdezik, mit tanultak, ők pedig eléneklik nekik a dalokat. A szülőknek alkalmuk lesz a gálaműsoron meglátni azt, amit egész héten csináltunk a gyerekekkel, és remélem, hogy viharos tapssal fogadják a produkcióikat, és megdicsérik a szervezőket. Bármilyen körülmények között szerveznek meg egy tábort, annak az értékét kell nézni. Mindig vannak olyan emberek, akik segítenek. Köszönet a magyar államnak a támogatásért. A szülők is belesegítettek egy kicsit, a helybéliek itt vannak kaláccsal, almával, egy-egy szép szóval. Örülnek annak, hogy megtelt a falu fiatalokkal és gyerekekkel — fejtette ki a véleményét Krizbai Hajnalka.
A táborban Raffai Anikó és Kiss Zselykó, valamint Kosnás Andrea és Árpád voltak a néptánc oktatói, a hangszeres muzsikát Szabó Andrástól tanulhatták a gyerekek, az énekoktatással Kemény Mária és Szabó Annamária volt megbízva. A Ringató foglalkozást Erdélyi Lenke vezette, Lukács Valéria és Imre is a kisgyermekes programot vállalta, az anyanyelvápolásért Zsámboki Tímea és Györfi Horváth Gizella volt a „felelős”, a kézművességi műhelymunkák titkaiba pedig Vass Krisztina és Torjai Zita vezette be az egybegyűlteket.
Természetesen esténként volt tábortűz, és vendég előadók is érkeztek. Bemutatkozott a Duhaj zenekar, Talentum koncert is volt, valamint a Flaman—Hézső-citeraduó muzsikáját is élvezhették a jelenlévők.
Körtössy Péter felvételei