![Óvodások búcsúja](https://hetnap.rs/files/articles/4/0/0/48400/_thumb/48400-img-20240606-181141-home_jpg.jpg )
A tanév vége felé nem is olyan könnyű óvónőnek lenni, különösen akkor, amikor éppen kiröppenni készül a csoport, mert a tagjai már iskoláskorúvá cseperedtek. Számtalan gyönyörűséges együtt töltött pillanatot vesznek ilyenkor számba.
Nagybecskereken, a Szabadság téren Helló, világ! elnevezéssel szokták megrendezni az óvodások táncát, melyen ezúttal is bemutatkozott a község összes óvodása. Az őszre iskolába indulókra vár még a plébános áldása a templomban és végül a ballagás, a tanév utolsó napján.
A muzslyai nagycsoportosok annak a projektumnak az eredményét tárták szüleik elé, amely során makettjeikkel feltérképezték az egész falut. A sok-sok munka a gyerekek, a szülők és a nevelőnők kreativitását is dicséri.
Juhász Brigittát, az egyik nevelőnőt a tánc alkalmával kérdeztük, hogyan látja az ünnepségek sorozatát.
— Ilyenkor a gyerekek mindig örülnek, élvezik a közös táncot, de valójában ők még nem is tudják, mi az, ami véget ért számukra. A búcsúzás nekünk is nehéz, ez három-négyévente történik, természetes, hogy a szívünkhöz nőnek a gyerekek.
A szülők örülnek, de azon is töprengenek, hogyan lett ilyen gyorsan vége, szögeztük le Szabó Viktóriával, az egyik anyukával. Mint mondta, lezárul egy periódus az életükben, amiről nem is tudják megállapítani, hogy a szülőnek vagy a gyermeknek a nehezebb. Szabó Anasztázia végzős óvodás csupa mosoly volt, még a nagy hőség sem tudta elrontani a kedvét.
— Nekem ez a tánc nagyon tetszett, mert szép volt a zene, meg itt volt a többi óvodás is. Elég sokat gyakoroltunk, és ez mind arról szól, hogy indulunk majd az iskolába. A záróműsorunkon a legkedvesebb dolgainkat játszottuk el, táncoltunk, verset mondtunk.
Volt Barbie-show, tükörtánc, ének, de mindenki versikével búcsúzott, vagy köszöntőt mondott.
Nagyon komolyan ecsetelte a helyzetet Rice Szimeon.
— Azt mondanám, hogy megkaptuk a diplomát, szabadon mehetünk az iskolába, de még egy pár napot kell járni majd az óvodába. Már kinőttük az ágyakat meg a székeket, meg most már kész a projektünk, amit csináltunk.
A lányok közül Kovács Arina úgy vélte, egy kicsit most elszomorítja őket a búcsúzás, mert befejezik az óvodát, és szeptemberben iskolások lesznek. Az egyik ígéret így hangzott: — Majd visszanézek az oviba, megnézem a kistestvéremet, hogy mit csinál, milyen projektben vesz részt, miket rajzol.
Az óvodások csoportszobájában a falu legjelentősebb épületeinek makettjeit szemlélve nagy volt a szülők nyüzsgése. Attól eltekintve, hogy mindenki részt vett benne, így felsorakoztatva szép látványt nyújtott a sok-sok munka. Büszkén mesélték a fiúk, lányok, ki melyiket készítette — ott volt a községháza, az iskola, az óvoda, a Zoki Market, a posta, a templom, a kínai bolt, a motorosklub, a rendőrség épülete, a művelődési otthon stb. És egy úgynevezett tabló is készült, melyre mindenki lerajzolta önmagát. Ők voltak a Cica csoport tagjai, olyan igazi cicásak: játékosak, dorombolóak, kíváncsiak, simulékonyak, tanulékonyak!
Fényképezte: Kónya-Kovács Otília