![Különlegességek udvara](https://hetnap.rs/files/articles/4/9/0/48490/_thumb/48490-dsc-0919-home_jpg.jpg )
Szeretem Firigyházán, a Ricze Emlékházban az Udvarfesztivált, mert rendkívül hangulatos, barátságos, bensőséges rendezvény. Csodálatos helyszín ad neki otthont, ahol többnyire mindenki mindenkit ismer.
Még be sem léptem az udvarba, máris szólítanak, menjek, legyek rajta én is a készülő fotón. Az egyházaskériek szörppel kínálnak, választhatok a bodza, a menta, a levendula közül, és azt is eldönthetem, vízzel kérem-e, vagy szódával — a víz hideg, a szóda már nem annyira, mondják. A Kéknefelejcs kézimunkacsoport finomságoktól roskadozó asztalánál sós túrós rétest kóstolok — van édes is, tájékoztatnak, de én a túrósban a sósat kedvelem. Tudják, hogy a mákos rétesnek nem tudok ellenállni, viszont most nem kérek, mert fellépésem van, és nem szeretném, ha mákos maradna a fogam. Majd visszajövök később. Gondos kezek félretesznek nekem néhány szeletet, mert nem biztos, hogy marad. Kardos Éva Jutka asztalát, a színpompás hímzéseket mindig meg kell csodálnom, a Ricze Emlékház standjánál kovászos, napon savanyított uborkát eszem. Megnézem a feketetói Csipet Csapat Művelődési Egyesület fonott kosarait — mindegyik A Szakkör-foglalkozáson készült, a csoport tagjai nagyon büszkék az első alkotásaikra. Molnár Jolánka és István egy kis csevegésre vár…
Itt még száz ágra sütött a nap
Azt hiszem, a felsoroltak után nem szorul magyarázatra, miért jó esemény az Udvarfesztivál.
Az összejövetelt harmadik alkalommal hívta életre a Törökkanizsáért Egyesület. Célja, hogy ráirányítsa a figyelmet a helyi, falusi értékekre, a gasztronómiára, a zenére, a szokásokra, az épített örökségre. A fesztivál ezúttal is gyermekfoglalkozásokkal kezdődött, majd a Különleges ízek és termékek udvarában a vidékre jellemző ételeket és kézművestermékeket kóstolhatták, illetve nézhették meg az érdeklődők.
— Minden kis településen, utcában, házban vannak olyan értékek, amelyekről sokan nem tudnak. Ezeket szeretnénk bemutatni, közkinccsé tenni, hiszen a hagyományainkhoz, a zenéhez, gasztronómiához, építészethez fűződnek. Nem titkolt szándékunk, hogy ezekkel erősítsük, gazdagítsuk idegenforgalmi kínálatunkat. Jó lenne kitörni abból a körből, hogy turizmus csak a nagyobb városokban lehet, mert a kis települések rendezvényei is joggal tartanak igényt a figyelemre — hangsúlyozta Újhelyi Nándor szervező.
Akiknek a standok kínálatából való csipegetés nem bizonyult elegendőnek, egy-egy porció birka- vagy sertéspaprikásért sorakozhattak a hódegyházi Lila Akác Művelődési Egyesület hatalmas üstjeinél. Mint megtudtuk, a civil szervezet a főzésben és a hagyományok őrzésében, átörökítésében jeleskedik. A paprikások is régi receptek alapján készültek, nincs bennük semmi extra, talán csak annyi, hogy mindig a jó szándék vezéreli azokat, akik kavargatják a finom étket.
A paprikás mellé kiválóan illik a kovászos, napon savanyított uborka, melyet Vass Mária szerint egész nyáron érdemes készíteni, mert rendkívül egészséges, a lehűtött leve viszont gyógyír a másnapos gyomorra. Marika néni bemutatta, az alapos mosás után hogyan kell berakni a terményt a dunsztosüvegbe, melyben előzőleg kaporral ágyazott meg az uborkának. Jó bőven, merthogy megadja az ízét, és ő is így szereti. 4 liter vízzel öntötte fel, melyhez négy evőkanál sót tett, a tetejére egy szelet kenyér került, majd kistányérral borította le. Jótanácsként hangzott el, hogy a nagy melegekben inkább félárnyékba, mint a napra tegyük az üveget. Csak néhány napot kell várni, és fogyaszthatjuk a finom csemegét.
Vass Mária és Újhelyi Nándor
A magyarkanizsai Bálint pincészet első alkalommal volt jelen az Udvarfesztiválon. Ők a nyári hőségben fröccsöt ajánlottak sok vízzel, kevés borral, nagyon hidegen. Elhangzott, hogy 3,5 hektáros egybefüggő területen gazdálkodnak, csak a saját termésüket dolgozzák fel, és 2010 óta regisztrált borászatként működnek.
A színes kavalkád második része a Jóízű beszélgetések — vidékünk gasztronómiai különlegességeiről, valamint a mesemondás hagyományának megőrzéséről címet kapta. A Hét Nap főszerkesztője — e sorok írója — hetilapunk népszerű kiadványát, az Egy falat Vajdaság című gasztrokönyvet mutatta be a jelenlévőknek.
Terítéken az Egy falat Vajdaság (Kiss Vendel felvétele)
Mómity Éva tanítónőnek köszönhetően nagyon sok sikeres mesemondó van Törökkanizsán, aki megmérettetéseken, például a Kálmány Lajos Népmesemondó Versenyen is képviseli iskoláját.
— A meséket igyekszünk mindig úgy átformálni, hogy a bánáti ö-ző nyelvjárásban mondjuk, ebben nagy segítségünkre vannak a szülők, nagymamák, akik még ismerik ezt a nyelvjárást. Nagy érték az ízes mesemondás. Én elolvasom otthon a mesét, és elmondom a diákjaimnak. Nekik nem tartok felolvasást, mert az élőszavas népmesemondás sokkal nagyobb hatással van rájuk — emelte ki Mómity Éva. Két tanulója, Mihók Barbara és Bartos Ádám a színpadon is bemutatta tudását.
Mómity Éva és tanítványai
A csókai Mihók Attila Plakett-díjas citeraművész azt osztotta meg a jelenlévőkkel, miként szerette meg ezt a hangszert, és betekintést engedett az oktatói tevékenységébe is, melyet számos településen gyakorol. A program folytatásában a Tiszagyöngye Művelődési Egyesület Szőke Tisza citerazenekarával és szólistaként is fellépett.
A Szőke Tisza citerazenekar Mihók Attilával
A napokig tartó hatalmas hőséget Törökkanizsán és környékén, így Firigyházán is hatalmas, széllökésekkel és jéggel kísért vihar oldotta fel. Bármennyire is várta már mindenki az esőt és a felfrissülést, azt bizonyára nem bánták volna, ha még néhány órát késik, elmosta ugyanis a Fokos zenekar szabad térre tervezett koncertjét és a táncházat.
Újhelyi Nándor nyilatkozatából kiderült, Törökkanizsa községben a nyári időszakban minden hónapban lesz egy vagy több nagyobb rendezvény: július 19-e és 21-e között Majdány–Rábé Helyi Közösség napja és falunap, augusztus 20-a előtt tartják meg a hagyományos Szent István-napi ünnepséget, Firigyházán pedig búcsúra hívogatnak az augusztus 29-e előtti vasárnapon.
Vihar előtti hangulat
Fényképezte: Tóth Lívia