![A téli szünidő emlékezetes pillanatai](https://hetnap.rs/files/articles/6/3/2/46632/_thumb/46632-hopehelyhes-home_jpg.jpg )
A muzslyai plébánián, illetve az Emmausz Kollégiumban a téli szünidőben is nagy volt a nyüzsgés. A gyerekek és a fiatalok teljesen belakták a teret, majdnem egy héten keresztül.
Animátorképzést szerveztek, melynek során húsz animátor foglalkozott a fiatalabb, leendő animátorokkal. Segítettek nekik elsajátítani mindazt, amit tudni kell a különféle oratóriumok alkalmával, miként kell bánni a gyerekekkel, hogy ne tanár-diák, hanem barát-barát szinten társalogjanak velük. Az idősebb animátorok leginkább a saját tapasztalataikat próbálták megosztani, rámutatva azokra az irányelvekre, amelyek helyesek, és beváltak az oratóriumi nevelés során.
Az animátorok csoportja
Rapos Lenke úgy fogalmazott, az animátorképzőn próbálják átadni az összes létező tudásukat és tapasztalatukat.
— Beszélünk az elsősegélyről, valamint arról, hogyan kell a gyerekekkel foglalkozni. Egy-egy játékot is megtárgyalunk, esetleg a programokat is megbeszéljük, vagy azt fejtegetjük, hogy egy-egy műhelymunkát hogyan kell felépíteni. És nagyon reménykedünk abban, hogy megfogadják a tanácsainkat, és a továbbiakban teljes mértékben és okosan fel tudják majd használni őket a rájuk váró munkában.
* Milyennek kell lennie egy jó animátornak?
— Szerintem nagyon segítőkésznek kell lennie, oda kell figyelnie a gyerekekre, valamint teljes mértékben át kell adnia magát nekik, mind szívben, mind lélekben. De az is nagyon fontos, hogy egy animátor ne csak a gyerekekre figyeljen oda, hanem a társaira, esetleg a feletteseire is — fogalmazott Lenke.
Az is fontos tényező, hogy amíg a nyári oratóriumokban néha több mint száz gyerek van jelen egyszerre, a téli rendezvény kisebb létszámmal zajlik, amire szintén rá kell hangolódniuk a fiataloknak. Az idén 7 új animátorral bővült a társaság, így immár 27-en segíthetik az oratóriumokban a munkát. Az újoncok elmondták, már nagyon várták ezt a pillanatot, hogy animátorrá váljanak, mert szinte mindannyian arról álmodoztak, hogy ebben a szerepben is kipróbálhassák magukat. Természetesen izgatottak is voltak, mert egyrészt elérhetetlennek tűnt nekik a sok feladat, a szabályok betartása, de igyekeztek helytállni, beilleszkedni a nagyok közé. Mindannyian nagyon szeretik a közös játékokat, különösen kedves nekik a záptojásozás, a szardellafogócska, a focizás, de a kézműves-foglalkozásokon is minden mozzanat a maga módján érdekes, vonzó.
Az új animátorok a három napig tartó képzés után azonnal „élesben” is kipróbálhatták magukat az új szerepkörben, a gyerekek istápolásában.
A téli oratórium résztvevői
Kalapis Sztoján ügyelt az oratóriumban zajló folyamatokra. Visszaemlékezett, hogy Muzslyán 1995-ben kezdték el a nyári oratóriumokat.
— A nyári szünidőben rendszerint egy-két hétig tartottak az oratóriumok. Aztán gondoltunk egyet, és megrendeztük a téli oratóriumokat — ennek is van már legalább húsz éve. Láttuk, hogy nagyon fontos a képzés, így minden évben a téli szünidőben neveltük ki az új animátorokat. Ezek a téli foglalkozások a gyerekekkel rendkívül jelentősek, abban segítenek, hogy ne csak unatkozzanak otthon, nézzék a tévét, vagy számítógépen játsszanak, hanem jöjjenek el ide, ahol jó társaságot találnak maguknak, szórakoznak, barátkoznak, játszanak, alkotnak. Van ennek némi nevelési vetülete is. A régi animátorok már pontosan tudják, mi az, amit rá kell ruházniuk a fiatalabbakra, így ők tartották az előadásokat, mutatták meg, hogyan kell viselkedni — mesélte Sztoján atya.
Kalapis Sztoján atya
Kocsis Erik fő animátor elégedett volt a mostani oratóriummal, az animátorok teljesítményével, mert láthatóan minden gyerek nagyon jól érezte magát.
— Mintegy 40 gyerek jött el a mostani alkalomra, élvezték a téli programot, még szánkózhattak is. Voltak műhelyek és játékok is a tornateremben.
A legfiatalabbak valóban nagyon élvezték a téli oratórium minden pillanatát. Többen hangoztatták, hogy unalmasan telt a szünidő, de ez a három nap nagyon jól jött. Arra ugyan senki sem gondolt, hogy még szánkózásra is lesz alkalom. Mindenki igencsak szurkolt, hogy minél vastagabb legyen a hótakaró, de végül a néhány centis hóréteg is megtette, az oratórium második napjának délutánján a Béga-parton voltak. A töltésre mindenki szánkóval érkezett, és egy kicsinyke téli örömöt is belevihettek a játékokba. Ez a téli találkozó mindenki számára emlékezetes marad.
Hajfonás
Téli örömök
Készülnek a hópelyhek
Fényképezte: Kónya-Kovács Otília